- Puolen tunnin päästä. - Pistäydyn kaupassa.
Palaan ihan heti.
Onko sinulla passi, Ian?
Mannermaata kierretään vuokrapakulla. Menoksi.
- Raitista ilmaa. - Onko kaikki kunnossa, kulta?
- Hei. - Terve.
Menen tällä kertaa takaosaan.
Hei, Debbie.
Olin varmaankin ulkona kun soitit.
Oli hankalaa päästä puhelimeen.
Tulehan, tyttö.
- Muistitko ottaa pillerisi? - Joo.
Auttavatko ne?
Sain kohtauksen Berliinissä.
Jos ne eivät auta, pitää vaihtaa lääkitystäsi.
Me kaipasimme sinua kovasti.
Töissä yksi Claire -
on kutsunut meidät tupaantuliaisiin. Eikös olekin?
Sanoin, että menisimme. Isä ja äiti voisivat hoitaa Natalieta.
Siten voisimme päästä vapaalle, vai kuinka?
Isi. Isi on kotona.
- Pidätkö Buzzcockseista? - Pidän.
Olemme heidänkin kanssaan kiertueella.
En tiedä, miksi olet huolestunut. Hän sopii joukkoon hienosti.
Hän vaikuttaa etäiseltä vieraille ihmisille, usko minua.
Luotatko häneen, kun hän on poissa?
- Toisten tyttöjen suhteen siis. - Täysin.
Hän on niin suojelevainen. Ei pidä siitä kun käytän lyhyitä hameita.
Suuttuu, jos juttelen muille miehille.
Hänhän on nyt aika kuuluisa, eikö?
Ei minulle. Pesen edelleenkin hänen kalsarinsa.
Haluatko mennä sänkyyn muiden miesten kanssa?
- Mitä? - Haluatko mennä sänkyyn muiden kanssa?
Outo kysymys.
Koska... Jos haluaisit, -
se olisi ihan ok.
Ei minua haittaisi.
Oletko vakavissasi?
Tuollainen kuulostaa minusta kuin et enää rakastaisi minua.
En taida enää rakastaa.
Belgian suurlähetystössä.
Haloo...
- Voinko puhua Annik Honoren kanssa? - Hetki.
Annik Honore, hyvää päivää.
Steve! Hei, lopeta! Lopeta!
Lopeta. Lopeta!
- Jotain on tekeillä. - Mitä?
Rob virnistelee taas omituisesti. Oletko tuhlannut palkkamme, Rob?
No niin, senkin kieroilija. Ala kertoa!
Nyt se tapahtuu. Pakatkaa laukkunne, pojat.
Yhdeksästoista päivä toukokuuta lähdemme kahden viikon kiertueelle USA:han.
- Lasketko leikkiä? - Olemme haastajia.
- Meistä tulee joitakin. - Miten järjestit sen?
Laitoin bändin lakeijat pyörimään Tonyn kullin ympärille.
- Tipahtiko se? - Ajattelin, että juhlimme. Tuo ne tänne, Terry.
Mukavaa.
- Mitä sinä täällä teet? - Kuka on Annik?
Mitä? Kuinka kauan olet tapaillut häntä?
Vastaa, Ian! Välitä edes sen verran!
Mitä? Kuinka kauan olet tapaillut häntä?
Rakastatko häntä?
Rakastatko sinä häntä, Ian?
Rakastan sinua. Minä todella rakastan sinua.
Kukaan ei rakasta sinua niin kuin minä. Ei kukaan.
Vastaa minulle, Ian! Vastaa, ole kiltti!
En ansaitse tällaista.
Voi perkele.
Olen pahoillani, Debbie.
Olen sinulle velkaa kaikesta.
Rakastan sinua.
Mitä se tarkoittaa?
Panen poikki hänen kanssaan.
Pyydän.
Seuraava juna saapuu raiteelle kuusi. London Euston.
- Oletko kunnossa, muru? - Moi.
- Mukava nähdä. - Moi, muru.
Steve, sammuta lämmitys. Haluan, että täällä on viileämpää.
Voisitteko te kaksi ääliötä suksia vittuun studiostani?
- Hyvä on. - Painukaa vittuun.
Sain purkkiin, Ian. Hyvä tuli.
Itse asiassa vitun nerokasta.
- Haloo? - Kerroin hänelle.
- Helvetin vittu! - Twinny, tule auttamaan.
Äkkiä nyt, sinnepäin.
Lasketaan hänet tähän, Twinny. Hae hänelle vettä.
Olemme Joy Division, te olette yleisö. Hyvää yötä. Jumalan siunausta.
- Oliko se paha kohtaus? - Olet saanut pahempiakin.
- Näkikö Annik? - Kaikki näkivät.
Se oli mahtavaa, Ian.
- Olit häikäisevän hyvä. - Kumpi voitti tappelun, Ian vai Ian?
Minusta näytti siltä, että Ian tyrmäsi Ianin oikealla yläkoukulla.
- Loistavaa! Kerta kaikkiaan loistavaa! - Tytöt, ei nyt.
Odottakaa. Tulkaa mukaani.
Näytän teille...
Menen etsimään Gillianin.
- Otatko lääkkeesi? - Otan. En tiedä, onko niistä apua.
Leuka pystyyn. Asiat voisivat olla huonomminkin. Voisit laulaa The Fallissa.
- Ian. Oletko kunnossa? - Olen.
- Olen pahoillani. - Sain kohtauksen.
Olen jo kunnossa.
Ian, Debbie soittaa sinulle.
- Haloo? - Hei.
Hei.
Ian, olet niin masentava.
Olen iloinen, kun istun täällä kanssasi.
Niin minäkin olen.
En tiedä, mitä sanoisin.
En ole koskaan aiemmin tuntenut näin.
Mutta samalla minusta tuntuu, -
etten tiedä sinusta mitään, ja -
ettet sinä tunne minua, ja...
Mitä haluat tietää?
Mikä on suosikkielokuvasi?
Pidän paljon elokuvasta Sound of Music.
- Mitä? - Ei mitään.
- Oliko muuta? - Lempivärisi.
Minun on purppura.
Sininen. Manchester Cityn sininen.
Mikä on Manchester Cityn sininen?
Manchester City on jalkapallojoukkue.
Ja he käyttävät sinisiä peliasuja.
Ian.
- Minä vähän pelkään. - Pelkäät mitä?
Pelkään rakastua sinuun.
Heii. Olen niin iloinen, että olet kotona.
Laitan sinulle kupillisen teetä.
En halua loukata sinua, Debbie.
Ian?
Etkö tulisi jo sänkyyn?
- Otan pillerini. - Ian?
Saisiko ambulanssin?
Hiiltä.
ENÄÄ EI TARVITSE RIIDELLÄ, RAKASTAN ANNIKIA. IAN.
Herra Curtis, tulin kertomaan, että olette kunnossa kotiin lähtöön, -
mutta teidän on levättävä useita päiviä.
Teidän täytyy ymmärtää, että olette nyt erittäin heikossa kunnossa.
Mutta lähetän teidät kotiin.
Kiitos.
Se siitä sitten.
En enää halua kuulua bändiin.
Unknown Pleasures -levyn aikana oli hyvin.
Olin iloinen.
Tarkoituksenani ei ollut, että kaikki muuttuu tällaiseksi.
Kun olen lavalla laulamassa, -
muut eivät ymmärrä, kuinka paljon annan.
Ja kuinka se vaikuttaa minuun.
Paniikki ohi. Hän on täällä.
Nyt he haluavat enemmän. He olettavat minun antavan enemmän. - Nauttikaa.
Enkä tiedä, pystynkö.
Tuntuu kuin se ei tapahtusi minulle vaan -
jollekulle minua esittävälle. Joku pukeutuneena ihooni.
Nyt olemme lähdössä Amerikkaan.
En hallitse tilannetta enää.
En tiedä mitä tehdä.
Olin kännissä.
Teidän vuoronne.
- Tarvitsen muutaman minuutin. - Mitä?
Mene hakemaan Alan Crispy Ambulancesta ja nopeasti, perkele.
Olen pahoillani.
Ole rauhassa niin kauan kuin tarvitset. Kuinka kauan vielä?
- Tunnet laulujemme sanat, etkö vain? - Suurimman osan. - Mene lavalle.
Laulat kaksi ekaa biisiä, Disorder ja Colony, kunnes Ian voi paremmin. Saat 20 puntaa.
- Oletko tosissasi? - Näytänkö siltä, että pelleilen?
- Ulos! Ulos! Ulos! - Helvetti!
Oletko kunnossa, Ian?
Valmis jatkamaan?
- Ian! Ian! Ian! - Ian, puhu minulle.
- Missä on lupaamasi 20 puntaa? - Minun painu vittuun -taskussani.
- Tässä on 20 puntaa, ala mennä. - Haluan 50.
Senkin kusipää.
Hoitakaa typerys pois lavalta!
Painu vittuun siitä!
Senkin kusipää. Painu vittuun!
En tajua, Ian. En tajua, miksi teet näin itsellesi.
- Kaikki hajoaa käsiin. - Ei. Palaset juuri loksahtavat paikoilleen.
Ilta oli mahtava. Se jää aikakirjoihin.
Muistatko Lou Reediä kauppahallilla?
- Se mellakka? - Juuri se vitun mellakka. Paras keikka, jolla olen koskaan ollut.
Kaikki oli ennen niin yksinkertaista. Kaikki.
- Nyt kaikki vihaavat minua. Olen saanut kaikki vihaamaan minua. - Kukaan ei vihaa sinua.
- Jopa minua rakastavat ihmiset vihaavat minua. - Debbiekö?
- Ja Natalie. - Kuinka Natalie voi vihata sinua? Voi Jeesus sentään.
Hän vihaa vielä. Tiedän sen.
- Olet hyvä isä, Ian. - Ei, en ole, Tony.
Tiedän, etten ole. Jos olisin hyvä isä, en tekisi kaikkea tätä.
Entä Annik? Hän rakastaa sinua. Sinä rakastat häntä.
- Minä vihaan häntä. - Ja sinä rakastat häntä.
Et voi syyttää meitä siitä kaikesta.
Me emme aloittaneet sitä vitun mellakkaa.
Haukut nyt väärää puuta.
Luulet, että olen velkaa sinulle vahingoista. Mutta arvaa mitä? En ole.
Joten turpa kiinni ja haasta minut, sillä muuten et taatusti saa penniäkään.
Runkkari.
Kuka vittu?
- Haloo? - Ian täällä.
Voi vittu sentään! Eikö sinulla ole vielä tarpeeksi ongelmia?
- Tarvitsemme paikan, jossa yöpyä. - Kokeilkaa hotellia.
Olen aivan auki ja sinä olet edelleen minulle velkaa.
Voi helvetti! Onko otsassani tatuoituna pankin logo?
Tulkaa sisään.
Teetä on kannussa ja makuuhuone on tuolla.
- Varalakanat ovat vetolaatikossa. - Onko tämä paha hetki?
Ei suinkaan! Juuri sopivan epätoivoinen vierailuhetki sinulle ja Orleansin neitsyelle.
Niin? Debbie! Hienoa!
Entä mitä vittua voin tehdä puolestasi? Tarvitsetko rahaa tai yöpaikan?
Vai tarvitseeko lamppusi vaihtoa?
Etkä tiedä, missä hän on?
Melkoinen yllätys.
Jotain Derbystä?
Mukava kuulla, että olette taas puheväleissä.
En tiedä, missä vitussa hän on. Kuten aina, en tiedä vittuakaan mistään.
Vai tiedänkö?
- Tiedänkö? - Rob, kenelle puhut?
- Ianille. - Onko hän siellä kanssasi?
Onko nainenkin siellä?
Kyllä. Olemme kaikki täällä. Yksi vitun suuri ja onnellinen perhe.
Hän haluaa erota.
Voit yöpyä täällä.
Viivy niin pitkään kuin haluat, Ian.
- Oletko nälkäinen? - Kyllä.
Ian? Minulla on idea.
Olen opiskellut hypnoosia.
Ian? Päästä minut sisään, rakas.
- Haluan vain jutella. - Olet minun. Aina.
Olen hiukan peloissani.
Pelkään rakastuvani sinuun.
- Tämän täytyy olla ikuisiksi ajoiksi. - Olen pahoillani.
Olen velkaa sinulle kaiken. Rakastan sinua.
Mitä se tarkoittaa?
- En ole ennen tuntenut näin. - Niin oli elämäni aloittaessain...
- En ansaitse tätä. - Niin on nyt miehenä ollessain...
- En tehnyt tarpeeksi. - Niin olkoon vielä vanhetessain...
Minun olisi pitänyt yrittää kovemmin. Tai antakaa mun kuolla...
Ja päivieni kiinni olla soisin -
hurskaasti toinen toisissansa
- Hei. - Hei.
Minulla on ikävä sinua.
- Onko kaikki kunnossa? - En tiedä, Annik.
En tiedä. Kaikki tuntuu väärältä.
Ian, saat minut hämmentymään.
Tiedän. Tiedän, että saan.
Rakas Annik, -
tiedän, että tunkeilen elämääsi, et sinä minun.
Aiemmin minusta tuntui, että kaikki oli selkeytymässä, -
mutta nyt huomaan, että kaikki hajoaa palasiksi silmieni edessä.
Maksan kalliisti vanhoista virheistä.
En tajunnut, että kauan sitten tekemäni virhe tuntuisi tältä.
Kamppailen mielestäni oikean -
ja jonkun toisen silmien läpi katsotun kieroutuneen totuuden välillä.
Sydämetönhän ei edes huomaa eroa.
Sinäkö siinä?
- Tule sisälle. - Näin elokuvan Ilmestyskirja nyt elokuvateatterissa.
- En saanut silmiäni irti valkokankaasta. - Mitä olet puuhaillut?
Tiedoksi, että Marlon Brando lukee siinä runoa Hollow Men, -
miehen omantunnon ja sydämen välinen taistelu, kunnes asiat menevät liian pitkälle, -
riistäytyvät käsistä, eikä niitä enää voi korjata.
Onko kaikki arvotonta lopussa?
Onko muuta? Mitä on elämän jälkeen? Mitä jää jäljelle, jotta voi jatkaa?
Ian, sinulla on edelleen huone täällä. Tiedät sen, etkö vain?
Tiedän, äiti.
Kiitos.
Tunnen, että epilepsiani pahenee.
Se pelottaa minua.
On vale sanoa: "En pelkää enää."
Lääkärit voivat vain kokeilla tabletteja.
Halusin kertoa tämän sinulle, vaikka se muuttaisikin tunteitasi minua kohtaan.
Olen ajatellut sinua koko ajan ja olen yrittänyt saada järkeä tilanteeseemme -
ajattelemalla tekemiämme asioita.
Mielikuvat ja ajatukset risteilevät mielessäni, -
silmieni edessä soljuvat elämäni päivät ja illat.
Ja vaikka en ymmärrä kaikkea, -
tiedän, että rakastan sinua nyt ja ikuisesti.
Kunnes jälleen tapaamme. Kaipaan sinua sydämestäni.
Rakkaudella, Ian.
- Haloo? - Hei, minä täällä.
- Oletko kunnossa? - En lähde tänään mukaan.
- Mikset? - Menen kotiin juttelemaan Debbien kanssa.
- Haluaako hän jutella kanssasi? - En tiedä. Haluan vain jutella hänen kanssaan.
- No, jos olet varma asiasta. - Nähdään maanantaiaamuna lentokentällä.
- Oletko jo pakannut? - En vielä.
En saa tänä yönä nukutuksi. Jännitän kuin lapsi.
- Sama täällä. - Kaikki vaatteenikin ovat sängyllä levällään.
- Nähdään maanantaina. - Älä myöhästy.
Älä huoli. Tulen kyllä.
Minä häivyn. Tapaan Debbien illalla.
Hyvät naiset ja herrat, saisimmeko huomionne?
Aloitamme aiemmin herra Stroszekille kuuluneen, -
pankkimme haltuun ottaman -
omaisuuden huutokaupan.
Eversti Ralp Wade on huutokaupanpitäjä.
Minä toimin kirjurina. Voimme aloittaa.
Mitä sinä täällä teet?
Älä ota eroa, Debbie.
En halua menettää sinua.
Se ei ole niin yksinkertaista, Ian, eihän?
Sitäkö sinä todellakin haluat?
Ei. En halua.
Sinähän rakastat toista.
Miten se meihin liittyy?
Kaikin tavoin.
Et voi jättää häntä, ethän?
Se ei ole niin helppoa. Minä yritin. Hän ei suostu häipymään.
Sitten olet tehnyt valintasi.
- Mene sitten. - Mitä? - Mene, jätä minut rauhaan.
- Ian. - Tule takaisin vasta aamulla. Lähden siihen mennessä.
Ulos!
Tämä on siis pysyvää. Rakkauden murtama ylpeys.
Entinen viattomuus on mennyttä.
Päälläni roikkuu pilvi, -
seuraten jokaista liikettäni.
Muistin sopukoissa kertomassa kerran koetusta rakkaudesta.
Palaan kohta.
Ei!
Voisiko joku auttaa minua?
Kuka vain? Auttakaa!
Voiko joku auttaa?
Tule mukaan suomentamaan!